Jeg vil have mjød! Giv mig noget mjød, min Dronning!
Tak, Min smukke Dronning.
Sådan her ligger landet, Aesher. Som død, er du ikke rigtig død.
Med mindre du har accepteret ham, som den enfoldige Gud.
Kom her. Giv mig et kys! Jeg vil have et kys! Giv mig et kys!
- Jeg vil have et kys. - Lad være.
Mine Thanes. Mine smukke Thanes.
For et år siden svor jeg, Hrothgar, jeres konge, at vi ville fejre
vore sejre i en ny sal, storslået og smuk.
I denne hal, skal vi dele udbyttet af vore erobringer. Guldet og skattene.
Dette skal være et sted fyldt med glæde og hor.
Fra nu og til evighed, døber jeg denne sal, Heorot
Skat. Lad os dele skatten.
Til min kompis...
Unferth.
Til Unferth. Min vise rådgiver.
Jomfruernes voldtægtsmand. Og tapreste af de tapre slagtere.
Unferth. Hvor fanden er du, din forbandede væsel?
Jeg er her, min Konge.
Unferth, kom her med dig. Utaknemmelige udyr.
Hrothgar! Hrothgar!
Den værste af dæmoner og drager, som andre mænd ville frygte...
Men mig konge tog sit sværd, og bragte dem i knæ.
Den modigste af vore Konger.
Han plukkede dragens vinger.
Kongeriget faldt i mørke, og skygger herskede i natten.
Uden udsigt til daggry, han kæmpede videre, og bragte os tilbage til lyset.
Han rokkede aldrig ved jeres tiltro.
Mjød!
Du spilder.
Hvor er mit mjød? Du spilder. Du spilder!
Din uduelige idiot. Hvor vover du at spilde Kongens mjød?
Et sværd! Giv mig et sværd!
Et sværd!
Kæmp mod mig.
Kæmp mod mig!
Kæmp imod mig, din forbandede...
Hvad... var det?
Grendel.
Ven. Hvad har du gjort?
Moder?
Fisk, ulve og bjørne
Et får eller to.
Men ikke mennesker!
Mennesker... Smager lækkert.
Mennesker, Grendel...
De har slagtet så mange af vores slags.
Var Hrothgar der?
Jeg gjorde ham ikke fortræd. Jeg gjorde ham ikke fortræd.
Godt.
God dreng. Og mild.
Moder.
Mænd. Lav os et bål mere.
Brug træet bagved staldene.
Og brænd de døde.
Forsegl salen. Luk dørene og vinduerne.
Og på Kongens ordre, skal der ikke være sang eller morskab af nogen slags.
Dette sted lugter af død.
Skjaldene synger om Heorot's skam, så langt Syd som det midterste kongerige,
og så højt mod Nord som Island.
Jeg har ladet fortælle, at jeg vil give det halve af mit guld, til enhver mand...
som kan gøre det af med Grendel.
Min Konge. I årtusinder har vores folk ofret geder og får til Odin og Heimdal...
Med din tilladelse
Skal vi også bede til den nye Romerske Gud, Jesus Kristus?
Måske han kan hæve vores forbandelse.
Nej, Unferth. Nej.
Guderne vil intet gøre for os, som vi ikke er villige til at gøre for os selv.
Det vi har brug for, er en helt.
Kan du se kysten? Kan du se Danskens fyr?
Jeg ser intet andet, end vinden og regnen.
Intet fyr. Ingen stjerner at navigere med. Vi er faret vild.
- Vi er overladt til havet. - Havet er min Moder.
Hun vil aldrig tage mig tilbage i sit skød.
Min Moder var en fiskerkælling.
Jeg havde håbet at dø i kamp, som en kriger bør.
Mænd af værd. Stormen tager ingen ende, Beowulf.
Det er en værdig storm, så meget er sikkert...
Men den Dæmon til Tempus, vil ikke slide os op.
Hvis vi virkelig vil have sigte.
Hvem vil leve?
Vi vil!
Så fat jeres årer. Lad mig se jer knokle!
For Beowulf! For guld! For storhed!
Beowulf.
Nej.
Hvem er I?
Ud fra jeres beklædning, er i krigere.
Tal! Hvorfor jeg ikke skal spidde jer på stedet.
Vi er Geats.
Jeg er Beowulf. Søn af Ecgtheow.
Vi kommer i søgning af jeres Prins Hrothgar, i venskab.
Der siges, at i har et monster her.
Der siges, at jeres land er forbandet.
- Siges der det? - Barder synger om Hrothgar's skam, fra...
det frosne Nord, og til Finlands kyster.
Det er ingen skam, at være forbandet af Dæmoner!
Jeg er Beowulf! Og jeg er her for at dræbe jeres monster.
Jeg troede ikke at der fandtes flere helte, tåbelige nok...
til at komme hertil for at dø for vores guld.
Hvis vi dør, bliver det for hæder. Ikke for guld
Deres Højhed.
Der er krigere udenfor. Geats.
Det er ikke tiggere. De er ledet af Beowulf.
Beowulf? Ecgtheow's lille dreng?
Beowulf. Hvor er han?
Der er du. Beowulf. Velkommen min dreng.
Velkommen. Hvordan har din far det?
Død. Han døde i kamp med søfarer for to vintre siden.
Han var en modig mand.
Må jeg spørge, hvorfor i er kommet oversøes til os?
Jeg er her for at dræbe jeres monster.
Og smage på deres berømte mjød.
Mange modige mænd er kommet for at smage hans Højheds mjød.
Og mange har svoret, at de ville befri vores sal for vores mareridt.
Men dagen derpå, var der intet tilbage af nogen af dem...
Andet end blod der skulle fjernes fra gulvet.
Og på bænkene, og væggene.
Jeg har intet drukket endnu...
Men jeg vil dræbe jeres monster.
Han vil dræbe monstret. Hørte i det? Grendel vil dø!
- Grendel? - Monstret kaldes for Grendel.
Så vil jeg dræbe jeres Grendel!
Jeg, Beowulf. Som dræbte en stamme af kæmper...
Har knust kranier på sø slanger.
Og denne trold af jeres, vil ikke give jer problemer længere.
En helt. En helt. Jeg vidste at havet ville bringe os en helt!
Vil du gå op til mosen ved den mørke sø og grotten,
og dræbe monsteret i hans hule?
Jeg har 14 brave "thanes" med mig. Vi har været på havet længe...
Det er på høje tide, Store Hrothgar, at du skænker ud af dit gyldne mjød
Del ud af skatten.
Og feste i din legendariske mjød hal.
Mjød hallen er blevet forseglet ifølge hans højheds ordre.
Morskab i hallen, frembringer djævlen, Grendel.
Nå men...
Åbn mjød salen. Lad os drikke!
Vi vil ikke have problemer med de lokale.
Kan du ikke i det mindste lade som om at du lytter til mig?
Der er kun gået 5 dage, siden du vinkede farvel til din kone.
5 dage? I Odins navn. Intet under at mit skød brænder.
Der er du, Beowulf.
Jeg tænkte på din fader. En mægtig mand.
Han jog Wulflingene på flugt, og dræbte en af dem med de bare næver.
- Heaöolaf? - Det var ham, ja.
Jeg betalte en blodgæld for din fader. Og han svor hans troskab til mig.
Jeg reddede hans skind, og du er her for at redde vores.
Hil, den store Beowulf.
Som er kommet for at redde vores usle Danske skind.
Og vi er så forbandet taknemmelige, mægtige Beowulf.
Men... Må jeg stille et spørgsmål, som den store beundrer jeg nu er?
Der var en anden Beowulf, som jeg har hørt tale om...
Som udfordrede Breca, den mægtige, til en svømme dyst på åbent hav.
- Var det dig? - Jeg svømmede mod Breca.
For jeg troede, at det var nødt til at være en anden Beowulf, af samme navn.
For ser du. Den Beowulf jeg har hørt om...
Svømmede imod Breca... og tabte.
Han risikerede sit eget liv, og Breca 's
For at redde hans egen forfængelighed og stolthed.
Et kæmpe fjols.
Og han tabte...
Så jeg tænkte, at det måtte være en anden.
Jeg svømmede imod Breca.
Men sejren var hans. Ikke din.
En kæmpe kriger, som ikke en gang kan vinde en svømme dyst.
Jeg snakker kun for mig selv her.
Jeg tvivler ikke kun på, at du vil være i stand til bare for et øjeblik mod Grendel...
Jeg tvivler også på, at du vil have mod til at blive i salen hele natten.
Jeg finder det svært, at skulle argumentere overfor en drukkenbolt...
Men det er sandt. Jeg vandt ikke dysten.
Vi svømmede i 5 dage. Skulder mod skulder.
Jeg gemte på mine kræfter, til den sidste strækning.
Da denne storm blæste op.
Og med stormen, kom der sø monstre.
Igen og igen angreb monstrene.
Mørke væsener, fra havets dyb.
Jeg huggede og stak disse væsner med mit sværd...
Spredte deres indvolde ud i havet.
Beowulf!
Pludselig tog en af dem, mig mellem kæberne...
og trak mig til bunds.
Jeg dræbte monsteret med min egen klinge.
Og stødte det ind i dens hjerte.
Ja, selvfølgelig. Sø uhyrerne.
Og du dræbte, hvor mange var det? 20?
9.
Sidste gang var det 3.
Men ville du gøre mig den ære, at sige mig dit navn?
Jeg er Unferth. Søn af Ecglaf.
Unferth, søn af Ecglaf.
Jeg ved hvem du er.
De siger, du dræbte dine brødre, da du fandt ud af at de havde kendskab til jeres moder.
Jeg har en anden sandhed at fortælle dig, Unferth Konge dræber.
Hvis din styrke i hjertet, var så stærke som dine ord.
Ville Grendel ikke føle sig fri til at myrde og føde på jeres folk...
uden frygt for hævn.
I aften vil være anderledes!
I aften vil han finde, at Geats venter ham. Ikke skræmte får!
Som dig.
Vel gjort.
Det er den rette ånd, Beowulf. Det er den vi har brug for.
Så du vil dræbe min Grendel for mig.
Lad os alle drikke for at fejre...
det drab som er på vej.
Beowulf.
Kom.
Kom med mig. Jeg vil vise dig noget.
Kom
Der.
Det Royale drage horn.
Det er... smukt.
Er det ikke storslået?
Hun er det fineste i min skat.
Jeg krævede hende, efter min kamp mod Fafnir.
Dragen i de nordlige klippedrag.
Den kostede mig nær mit liv.
Og der er en blød plet lige der på halsen.
Man er nødt til at støde en kniv eller en dagger
Det er den eneste måde, man kan dræbe en drage.
Jeg gad vide, hvor mange mænd der er døde for hendes kærlighed og ynde.
Kan du bebrejde dem?
Hvis du kan dræbe min Grendel for mig...
Vil hun være din for al evighed.
Du udviser mig stor ære.
Det er os som er beæret.
Er det jeres dæmon?
Det var en ulv. Man hører ikke Grendel når han kommer.
Men du vil kunne høre mig. Det lover jeg.
Kom nu. Mit mægtige lystlem kan transportere dig til Paradis. Til ektase og retur.
Ingen anden mand vil kunne tilfredsstille dig igen.
- Desværre. - Kom nu.
- Jeg sagde nej, og jeg mener det. - Hvorfor ikke?
Fordi det er sent, og det er mørkt. Monstret kan dukke op hvert øjeblik.
Hvad så med et hurtigt knald?
Det er blevet sent.
Denne gamle mand, har brug for hans søvn.
Hvor er min smukke sengekammerat? Kom min kære.
Om et øjeblik.
Wealthow. Lad os banke lidt i puderne.
Rør mig ikke.
Det er den rette ånd, min pige.
Deres Højhed.
Kan det tænkes, at hans Højhed vil beære vores ører med en sang mere...
inden vi alle går til ro.
Det er det mindste jeg kan gøre.
Beowulf. Jeg håber vi ses i morgen. Hvis Odin vil det.
Sørg for at dine Thanes sikrer dørene.
Godnat.
Godnat, Beowulf.
Pas på sø uhyrerne. Jeg er sikker på, at din fantasi summer med dem.
Det var smukt.
De er nødt til at gå nu, deres Majestæt.
Selvfølgelig. Grendel.
Dæmonen er min mands skam.
Det er ikke en skam. Det er en forbandelse.
Nej. En skam.
Min mand har ingen. Ingen sønner.
Og du vil intet have, med alt hans snak
Hey, Hondshew. Hvordan var hun?
Ikke min type.
Jeg kender godt din type.
Beowulf. Hvad gør du?
Væsenet har intet sværd, ingen rustning.
Og jeg har intet våben, som er godt nok til at dræbe et monster.
Vi skal slås som ligemænd.
Og lade skæbnen...
råde.
Mere kæde.
Nok med legeriet.
- Du er skør. Ved du det? - Ja.
Der er noget der går dig på sinde, Wiglaf.
Jeg bryder mig ikke om det her, min Herre.
Mændene er uforberedte.
De er distraheret.
Der er for mange løsslupne kvinder her.
Cølibat forud for kamp, er en nødvendighed!
En krigers tanker må være uslørede, min Herre.
Godnat, Wiglaf.
Og mens du sover, hvad skal vi så gøre?
Syng. Højt!
I hørte ham.
Han vil have os til at synge. Så syng.
Olaf. Syng.
Grendel... Han banker på.
Det må være min søde blomst, Ursa.
Min Herre.
Tålmod. Tålmod, min elskede.
Nej, Hondshew!
Mas mig. Det er et modbydeligt monster!
Smag på mit sværd, din bastard. Det viser ingen nåde.
- Ingen nåde. - Javel.
- Dæmonen skrumper! - Den skrumper!
Dæmon!
Dine legendariske blodsdage er ovre.
Dæmon!
Jeg er ingen dæmon, Herre.
Den taler. Den taler!
Hvem er du?
Jeg er...
Sønderiveren, slagteren, Sadisten, Indvoldsvrideren...
Jeg er tyven i mørket. Nattens terror.
Min er styrken, lysten og magten...
Jeg er Beowulf!
Grendels arm.
Du gjorde det.
Han gjorde det!
Han har revet lemmer af bæstet. Beowulf har dræbt ham!
Hil, Beowulf!
Deres Højhed. Beowulf har dræbt dæmonen.
Ære være Odin.
- Gå ud og fortæl spjaldene. Spred nyheden. - Ja, deres Højhed.
Dagen der kommer, vil være en fortræffelig dag at glædessynge på.
Vores mareridt er ovre.
Kom i seng, min søde.
Mit Kongerige mangler en arvtager, og jeg mangler en søn.
Det er på tide at du gør din pligt.
Hvordan kan jeg ligge med dig, vidende om at du har ligget med hende?
Jeg skulle aldrig have fortalt dig det.
Grendel, min søn.
Min stakkels søn.
Moder.
Sov nu, min søn.
Hvem myrdede dig, min søn?
Han rev min arm af.
Han vil komme til at betale, min skat.
Hvem var manden?
Han var så stærk.
Så stærk.
Hvem var manden?
Hans... Hans navn var...
Beowulf.
Beowulf...
De var store krigere.
De døde en modbydelig død.
De blev myrdet af et modbydeligt bæst. Fra Helveds dyb.
Barderne vil synge om deres storhed i al evighed.
Kom. Lad os drikke i deres minde.
Jeg vil, at du hæver det første bæger.
Jeg er ikke i humør til festligheder.
Jeg rider ned til stranden, og gør skibet klart.
Vi farer stadig imorgen, ved tidevandet. Gør vi ikke?
Jo.
Mine Thanes, venner, og brødre.
Dette sted her har for mig, været en sal fuld af sorg...
Og for os alle har det været en elendighed af blodsudgydelse og død.
Men i dag... Er monstrets hærgen kommet til ende.
Det siges, at han hev monsterets lemmer af med de bare næver.
Gad vide om den styrke kun er i hans arme...
eller om den er i benene også... Alle 3.
Min kære. Til festen i aften, er jeg sikker på at du kan finde ud af det, Ghita
Mig? Det er ikke mig han vil have, min Dronning.
Wealthow, min elskede.
Hvorfor gør du os ikke den ære?
Til dig, Min Herre.
Tak, store Konge.
Til jer alle!
Jeg ville ønske, I havde været der i aftes, og havde set mig kue monstret.
Jeg sov da han ankom.
Han flåede dørene åbne med de bare næver.
Han stod 20 fod høj...
Jeg kiggede på ham... Og sagde...
JEG ER BEOWULF!
Brave Thane.
Min Dronning.
Jeg elsker dig.
Jeg vil have dig, min Konge.
Kun du, min helt.
Jeg forstår ikke.
Hvor er din mand?
- Død. - Død?
Dette er en drøm.
Dette sker ikke. Du er bare en drøm.
Mig, min skat. En drøm?
Giv mig et barn. Bestig mig, og giv mig en... Søn!
I Odins navn!
Er Grendel ikke død?
Er hans arm groet ud på ny?
- Det er ikke Grendel. - Ikke Grendel? Hvem så?
Hans mor.
Det er Grendel i dræbte...
Jeg havde håbet, at hans Moder havde forladt landet for længe siden.
Hvor mange monstre skal jeg slagte?
Grendel Moder, Fader. Grendels Onkel?
Må jeg jage et helt stamtræ af dæmoner?
Hun er den sidste af dem. Når hun er væk...
Vil dæmonerne falde i mørket, fra hvor de kom.
Hvor de hører til.
Og Moderens Mage? Hvor er Grendels Fader?
Grendels Fader, kan ikke skade menneskeheden.
Beowulf.
Jeg skulle ikke have tvivlet på dig. Og det skal ikke gentage sig.
I dine årer flyder en blodstrøm af mod.
Jeg beder om din tilgivelse.
Bevilliget.
Cain? Cain!
Modtag mit sværd. Det tilhørte min Faders Fader.
Det kaldes for Hrunting.
Et sværd er ingen match for dæmonisk magi.
Jeg undskylder at jeg betvivlede dig.
Nej. Jeg undskylder, at jeg nævnte, at du myrdede dine brødre.
Det var forhastede ord.
Unferth. Jeg vender muligt ikke tilbage
Dine forfædres sværd kan gå tabt med mig.
Så længe det er hos dig, vil det aldrig være gået tabt.
Og du. Mægtige Wiglaf.
Er du stadig med mig?
Til enden.
Se.
Hun er sikkert en vand dæmon.
Du vil ikke møde hende i hendes element.
Jeg ved det.
Skal jeg følge med dig ind?
Godt. Så bliver jeg her.